Počítačem podporovaná výroba je v podstatě přirozenou vývojovou etapou komplexní integrace výrobních procesů a systémů. Z historického vývoje výrobních procesů je zřejmé, že stále náročnější úkoly, které jsou kladeny na strojírenské podniky, není možné splnit tradičními způsoby práce a organizace. Jedním z nejvýznamnějších cílů je zvýšení produktivity práce a snížení výrobních nákladů.
Tyto změny výrobních procesů však kladou mnohem větší nároky na koordinaci prací útvarů technické přípravy výroby (konstrukci, technologii atd.), ale také na funkční propojení ostatních podnikových útvarů (plánování, řízení výroby, nákup, prodej, zásobování atd.) s vlastní výrobou.
Za současného stavu je další rozvoj průmyslu možný jen s počítačovou podporou (dále CA - Computer Aid) výrobních procesů, tj. s rozvojem a aplikacemi tzv. CA technologií. To znamená efektivní a maximální nasazení prostředků výpočetní techniky (myšleno technické - hardwarové - a softwarové vybavení) podporujících aktivní a tvůrčí přístup uživatele (konstruktéra, technologa, ekonoma, výpočtáře, ...) při řešení úloh spojených s výrobním procesem a umožnění jim okamžitého přístupu k datům.
Termín CIM byl poprvé definován v roce 1973 J. Harringtonem v jeho knize "Computer Integrated Manufacturing". Od té doby již bylo publikováno a realizováno několik set systémů, které lze považovat za aplikace CIM ve strojírenské praxi. Bohužel mezi slévárnami v České republice je stále málo nadšenců v řadách managementu, kteří tyto systémy prosazují.
Počítačová podpora výrobního procesu je dnes již považována za vědní disciplínu a její dokonalé zvládnutí sehrává základní a rozhodující úlohu v aplikaci špičkových technických řešení. CIM předpokládá propojení všech útvarů a činností jak v předvýrobních, tak ve výrobních etapách strojírenského závodu, čímž by měla přispět ke snadnějšímu splnění nároků kladených na moderní strojírenskou výrobu. Ta se čím dál více orientuje na produkci sortimentu výrobků flexibilně vyráběných podle požadavků zákazníka. Je od ní požadována zejména vysoká produktivita práce i při malých výrobních dávkách, zvyšování kvality výrobků i výroby a minimalizace výrobních nákladů. S tím úzce souvisí požadavky na zkracování průběžných dob výroby, redukci skladu a stavu zásob materiálu, zvyšování časového a výkonového využití strojů.
CIM je vlastně souhrnem metod a prostředků, které umožní v reálném čase sjednotit, vzájemně propojit a využít soubory dat získané z jednotlivých výrobních i nevýrobních úseků podniku. Umožní tím definovat rozhodovací a procesní činnosti výrobního procesu a systému.
Důležitou roli při zavádění systému CIM do závodu hrají kvalitativní požadavky - nejen na používaný software, celkovou architekturu výpočetní techniky v podniku a vyspělost jednotlivých komponentů CIM, ale i na personální kvalifikaci pracovníků a způsob organizace řízení firmy. Celkově se dá říci, že zavádění systému CIM do závodu je záležitost poměrně obtížná, ale je nutné uvažovat do budoucnosti, kdy se překonání prvotních nesnází jednoznačně vyplatí.